Zvláštní senát zřízený podle zákona č. 131/2002 Sb.
v sídle Nejvyššího správního soudu

Moravské náměstí 6
657 40  Brno

V Praze dne 12. 3. 2007

Navrhovatel: 	Český telekomunikační úřad, 
	se sídlem v Praze 9, Sokolovská 219,

Odpůrce:	Okresní soud v Chomutově, 
	se sídlem Chomutov, Příkopy 663/29, 

Za další účasti žalobce: 	Telefónica O2 Czech Republic, a. s., se sídlem …
	žalované: 	Radka Coufalová, bytem …

Návrh na zahájení řízení o kompetenčním sporu podle zákona č. 131/2002 Sb., o rozhodování některých kompetenčních sporů

Příloha: spis Okresního soudu v Chomutově sp. zn. 17 C 58/2002

Usnesením Okresního soudu v Chomutově ze dne 13. 9. 2006, čj. 17 C 58/2004-29, které nabylo právní moc dne 11. 10. 2006, byla Českému telekomunikačnímu úřadu postoupena věc žalobce společnosti Telefónica O2 Czech Republic, a. s., proti žalované Radce Coufalové, o zaplacení částky 16.663,98 Kč s příslušenstvím. Tímto usnesením bylo řízení zastaveno a věc byla postoupena Českému telekomunikačnímu úřadu. V odůvodnění okresní soud uvedl, že podle § 95 odst. 8 písm. d) zákona č. 151/2000 Sb., o telekomunikacích a o změně dalších zákonů, Český telekomunikační úřad v oblasti telekomunikačních služeb rozhoduje spory o povinnosti účastníka k finančnímu plnění vyplývající ze smlouvy o poskytování telekomunikačních služeb, uzavřené mezi provozovatelem veřejné telekomunikační sítě a účastníkem. Jak plyne z obsahu žaloby, žalobce se domáhá vydání rozhodnutí předpokládaného výše citovaným ustanovením. Pravomoc k rozhodnutí v dané věci je počínaje účinností shora citovaného zákona dána správnímu orgánu a nikoli obecnému soudu.
Předmětem smlouvy, o niž se opírá nárok žalobce, bylo ujednání o poskytování telekomunikačních služeb. Nedílnou součástí této smlouvy byly dodatky, na základě nichž žalovaná od žalobce zakoupila dva mobilní telefony za zvýhodněnou cenu. Uvedené dodatky dále obsahovaly ujednání o povinnosti žalované uhradit žalobci rozdíl mezi plnou a zvýhodněnou kupní cenou, pro případ, nebude-li využívat služeb žalobce po dobu sjednanou v dodatku.
Žalobce specifikoval svou pohledávku jako poplatky, hovorné a doplatky v důsledku porušení dodatků předmětných smluv. Zároveň žalobce vyčíslil dlužné poplatky a neuhrazené hovorné na částku 8.971,- Kč a doplatek za dotovaný telefon ve výši 7.692,10 Kč.
Český telekomunikační úřad odmítá svou kompetenci k rozhodnutí tohoto sporu v části týkající se povinnosti žalované uhradit doplatek za dotovaný telefon a podává ve smyslu § 1 odst. písm. a) zákona č. 131/2002 Sb., o rozhodování některých kompetenčních sporů, návrh na zahájení řízení o kompetenčním sporu.
Podle současné platní právní úpravy, [§ 108 odst. 1 písm. g) zákona o elektronických komunikacích] „Český telekomunikační úřad rozhoduje ve sporech, stanoví-li tak tento zákon“. V § 129 téhož zákona je stanoveno, že „Úřad rozhoduje spory mezi osobou vykonávající komunikační činnost (§ 7) na straně jedné a účastníkem popřípadě uživatelem na straně druhé, na základě návrhu kterékoliv ze stran sporu, pokud se spor týká povinností uložených tímto zákonem nebo na jeho základě“. V hlavě čtvrté zákona o elektronických komunikacích, která upravuje práva a povinnosti podnikatelů, účastníků, spotřebitelů a koncových uživatelů, je v ustanovení § 64 odst. 1 stanoveno, že „účastník, popřípadě uživatel veřejně dostupné služby elektronických komunikací, je povinen uhradit za poskytnutou službu cenu ve výši platné v době poskytnutí této služby“.
Službou elektronických komunikací se pak rozumí „služba obvykle poskytovaná za úplatu, která spočívá zcela nebo převážně v přenosu signálu po sítích elektronických komunikací, včetně telekomunikačních služeb a přenosových služeb v sítích používaných pro rozhlasové a televizní vysílání a v sítích kabelové televize, s výjimkou služeb, které nabízejí obsah prostřednictvím sítí a služeb elektronických komunikací nebo vykonávají redakční dohled nad obsahem přenášeným sítěmi a poskytovanými službami elektronických komunikací a přenosových služeb“.
Z tohoto vymezení pojmů je zjevné, že pravomoc Českého telekomunikačního úřadu je dána pouze v případě sporů o otázkách souvisejících se samotným poskytováním služeb elektronických komunikací, eventuelně o ujednáních na ně úzce navazujících; ujednání o doplatku za dotovaný telefon přitom takovým ujednáním není.
Zde lze odkázat na např. na usnesení zvláštního senátu ze dne 6. listopadu 2003, čj. Konf 42/2003-8, týkajícím se prakticky shodného smluvního ujednání. V tomto rozhodnutí zvláštní senát konstatoval, že při pouhém prodeji movité věci nejde o poskytování telekomunikační služby tak, jak byla definována v § 2 odst. 5 zákona o telekomunikacích, nýbrž o běžný soukromoprávní vztah z kupní smlouvy, přičemž rozhodování v této věci zákon Českému telekomunikačnímu úřadu nesvěřuje a je založena obecná pravomoc soudu.
Český telekomunikační úřad tento výklad přenesl do své rozhodovací praxe a domnívá se, že změna právní úpravy, tj. nahrazení zákona č. 151/2000 Sb. zákonem č. 127/2005 Sb., zásadním způsobem nezměnila vymezení pravomocí Českého telekomunikačního úřadu a výše citované rozhodnutí zvláštního senátu je tak stále aktuální i ve vztahu k současné právní úpravě.
Český telekomunikační úřad proto navrhuje, aby zvláštní senát vydal toto 

usnesení:

I. Příslušný vydat rozhodnutí ve věci vedené u Okresního soudu v Chomutově pod sp. zn. 17 C 58/2004, o zaplacení rozdílu mezi plnou cenou a zvýhodněnou cenou mobilního telefonu, je soud.
II. Usnesení Okresního soudu v Chomutově ze dne 13. 9. 2006, čj. 17 C 58/2004-29, se v tomto rozsahu zrušuje.

Český telekomunikační úřad